Henric al IX-lea
de
Charley Brindley
charleybrindley@yahoo.com
www.charleybrindley.com
Editat de
Karen Boston
Coperta
Charley Brindley
© 2020
Toate drepturile rezervate
Tradus
de
© 2020 Charley Brindley, toate drepturile rezervate
Tipărit în Statele Unite ale Americii
Prima ediție martie 2020
Această carte este dedicată
Grace Elizabeth Ann Brindley
Cărțile lui Charley Brindley
au fost traduse în 22 limbi:
Italiană
Spaniolă
Portugheză
Franceză
Olandeză
Turcă
Chineză
Ucraineană
Maghiară
Bulgară
Arabă
Sârbă
Japoneză
Indoneziană
Germană
Bengaleză
Română
Greacă
Poloneză
Afrikaans
Coreeană
și
Rusă
Următoarele cărți sunt disponibile în format audio:
Raji, cartea întâi (în engleză)
Raji, cartea a doua (în engleză)
Raji, cartea a treia (în engleză)
Dragonfly vs Monarch, cartea întâi (în engleză)
Dragonfly vs Monarch, cartea a doua (în engleză)
Nu resuscitați (în engleză)
Ultima misiune a celei de-a șaptea cavalerie, cartea întâi (în engleză)
Hannibal’s Elephant Girl, Book One (în rusă)
Henric al Ix-lea (în italiană)
Ariion 23 (în chineză)
Incubatorul lui Qubit (în engleză)
Hannibal’s Elephant Girl, Book Two (în engleză)
Sea of Sorrows (în engleză)
Alte cărți de Charley Brindley
1. Groapa Oxanei
2. Ultima misiune a celei de-a șaptea cavalerie, cartea întâi
3. Ultima misiune a celui de-al șaptelea cavalerie, cartea a doua
4. Raji cartea întâi: Octavia Pompeii
5. Raji cartea a doua: Academia
6. Raji cartea a treia: Dire Kawa
7. Raji cartea a patra: Casa Vântului de Vest
8. Hannibal’s Elephant Girl, cartea întâi
9. Hannibal’s Elephant Girl, cartea a doua
10. Cian
11. Ariion al XXIII-lea
12. Ultimul scaun de pe Hindenburg
13. Dragonfly vs Monarch, cartea a doua
14. Mare de durere
15. Marea de liniște 2.0 Cartea întâi: Explorare
16. Marea de liniște 2.0 Cartea a treia
17. Marea de liniște 2.0 Cartea a patra
18. Dragonfly vs Monarch, Cartea întâi
19. Toiagul lui Dumnezeu, Cartea întâi
20. Nu resuscitați
21. Henric al IX-lea
22. Incubatorul lui Qubit
23. Jocul lui Casper
Non-ficțiune
24. Șaptesprezece pași pentru a deveni un Sfinx de succes
Crescător
25. Zece lucruri despre cartea ta pe care eu le urăsc
În curând
26. Dragonfly vs Monarch: Cartea a treia
27. Călătoria către Valdacia
28. Apele line sunt adânci
29. Doamna Machiavelli
30. Ariion al XXIX-lea
31. Hannibal’s Elephant Girl: Cartea a treia
Consultați partea finală a acestei cărți pentru detalii despre celelalte
Cuprins
Chapter One
Chapter Two
Chapter Three
Chapter Four
Chapter Five
Chapter Six
Chapter Seven
Chapter Eight
Chapter Nine
Chapter Ten
Chapter Eleven
Chapter Twelve
Astăzi, 23 iunie, New York City
Scipio
Scipio a hoinărit prin cimitirul bisericii Trinity Church, în căutarea unei anume pietre funerare. Purta în rucsac hârtie de calc, bandă de adezivă și cărbune.
În timp ce privea piatra pe care o vroia, scrijelea celelalte pietre funerare, pentru a avea un motiv întemeiat de a se afla acolo.
În alte cimitire, el a găsit pietre funerare ale unor oameni care aveau aceeași dată de naștere ca și a lui, dar detaliile nu se potriveau.
Avea nevoie de un om decedat născut în aceeași zi cu el, fără rude în viață și cu o constituție și un aspect similare cu Scipio când era în viață; un bărbat caucazian, aproximativ 5 picioare și 9 inchi (1.75 m), construcție atletică, cu păr saten închis și ochi căprui. El a găsit mai mulți bărbați cu caracteristicile fizice potrivite, dar ei încă mai aveau rude apropiate în viață. Asta n-ar ajuta niciodată obiectivului său.
“Hei, amice. Ce se întâmplă?”
Scipio s-a întors și a văzut un paznic în spatele lui. Omul cu burta mare și-a încrucișat brațele masive, arătând un pistol în tocul de pe șoldul drept.
Ultimul lucru de care Scipio avea nevoie era să fie observat... sau arestat. „Doar fac trasări.” A derulat o bucată de hârtie maro. „Iată una pe care tocmai am terminat-o.”
„Ah, un șlefuitor de piatră, nu-i așa? E în regulă. Numai că am avut parte de ceva vandalism în ultima vreme și trebuie să verific pe toată lumea.”
„Îmi pare rău. Când am intrat, nu am văzut pe nimeni. Altfel, aș fi cerut voie. Vreau să conserv pietrele funerare, nu să le profanez.”
Scipio și-a păstrat vocea discretă și a evitat orice alte conversații în afară de informațiile de bază. Nu a întrebat nimic care să ducă la o conversație și să poată reține paznicul implicat prea mult timp.
„Da, nicio problemă. Bună treabă cu asta.”
”Multumesc.” A rulat imaginea. “Vreau doar să mai fac vreo două, și apoi am plecat de aici.”
”În regulă, nu te grăbi”.
Și-a pus hârtia de talc în rucsac. Cu cât petrecea mai puțin timp vorbind cu cineva, cu atât era mai bine. Nu voia să lase o impresie de durată, chiar dacă purta una dintre deghizările lui; de data aceasta era un bărbat de vârstă medie, cu o barbă și mustață sură, iar pe obraji avea cicatrici de la furunculi mai vechi. El a creat întotdeauna un aspect la care cineva nu ar dori să se uite prea mult timp, în timp ce, în același timp, nu avea nicio trăsătură semnificativă.
”Minunat”. Ne vedem mai târziu”, a spus Scipio.
Paznicul se întorsese deja ca să își vadă de drum.
Scipio a mers pe ultimele trei rânduri de morminte, citind datele de naștere.
Nimic. Acum era timpul pentru a merge la cimitirul următor.
* * * * *
Autostrada Brooklyn Queens traversează prin mijlocul cimitirului Calvary, lângă Departamentul Sanitar al orașului New York, pe Long Island.
Marți, la răsărit, Scipio a parcat pe strada 48 , și-a luat uneltele pentru desenele copiate prin frecare și a intrat în cimitir. Se uita în jur la rândurile de morminte înățate ca niște lăstari de bambus de granit și marmură care creșteau din îngrășământul uman.
Uau. Două milioane șapte sute de mii de morminte. Ce bine că mi-am adus prânzul cu mine.
Merse pe jos timp de două ore, fără să găsească ceea ce dorea.
Hotărând că ar trebui să-și justifice prezența, Scipio a îngenuncheat și a lipit o foaie de hârtie peste o piatră. Pe măsură ce șlefuia cărbunele peste acea suprafață, data de naștere și data decesului s-au materializat, împreună cu epitaful; „Aici se odihnește un ateist îmbrăcat fistichiu și care nu are unde să meargă.”
Măcar să mă distrez un pic făcând asta.
Se opri pentru a se așeza pe o bancă însorită înconjurată de morți și a mâncat un sandviș cu unt de arahide și jeleu. Avea o jumătate de duzină de desene copiat prin frecare, dar încă nu avea o identitate. Și-a terminat băutura răcoritoare Dr. Pepper, și-a aruncat gunoiul într-un coș plin cu trandafiri de plastic decolorați, apoi și-a reluat căutarea pentru o noua sa identitate.
El a mai găsit șase pietre funerare cu ziua lui de naștere, dar patru erau femei, un bărbat a cărui soție mai era încă în viață și a șasea persoană se născuse în China.
Scipio a găsit un alt candidat chiar după orele 3 după amiază. Si-a deschis iPad-ul, a găsit necrologul al bărbatului, și a zâmbit după ce a citit detaliile. Folosind Google, el a localizat o fotografie a omului stând în picioare sub un arcadă decorată cu flori, împreună cu noua sa mireasă. Aceasta era datată 11 iulie 2017. Potrivit necrologului, el și soția sa au decedat în accident rutier în 2019, fără a avea descendenți.
Sumbitch, Tim, te-am găsit în sfârșit.
Aruncă o privire spre mormântul de lângă Timothy Delenor.
Bună ziua, doamna D. îmi pare rău pentru moartea dumneavoastră timpurie.
Scipio și-a răsucit Rolex-ul de aur, rotindu-l astfel încât ceasul să fie în interiorul încheieturii mâinii. El a făcut un desen prin frecare pentru fiecare dintre cele două pietre funerare, apoi a plecat pentru acasă pentru a face niște hacking.
Până la miezul nopții, el a avut permisul de conducere al domnului Timothy Morton Delenor, ultima factură de apă, certificatul de naștere, locul nașterii și, cel mai important, Numărul său de Securitate Socială.
A doua zi dimineață, după și-a făcut un permis de conducere folosind Photoshop, propria fotografie, noua sa adresă temporară, și un dispozitiv mic de laminare ușor de utilizat, Scipio a mers la oficiul poștal pentru a-și face o nouă fotografie pentru a obține un pașaport. El a plătit o taxă suplimentară de $50.00 pentru a accelera procesul.
Scipio lucrase ca programator la o companie de software timp de trei ani. În acea perioadă, s-a alăturat grupului de hackeri ‘black-hat’. Nu numai că a învățat cum să construiască un backdoor în fiecare aplicație pe care a creat-o, dar a câștigat și admiterea pe Dark Web, unde a achiziționat programe sofisticate pentru a-l ajuta să obțină acces prin cele mai greu de accesat firewall-uri de pe planetă, chiar și la cele pentru băncile chineze. Programatorii de pe Dark Web instalaseră backdoors în mii de programe software comerciale, permițându-le să intre în sistemele informatice ale băncilor, companiilor de raportare a creditelor, companiilor de carduri de credit și cel mai simplu, agențiilor guvernamentale, cum ar fi departamentele de stat pentru autovehiculele și fișierele de cazier judiciar.
El a trebuit să facă o curățare puțin pe dosarele domnului Delenor, pentru că a fost arestat de cinci ori pentru conducere sub influența băuturilor alcoolice și a avut șase cărți de credit peste limită, apoi a renunțat la plata facturilor lunare.
Atunci când Departamentul de Stat al SUA l-a verificat pe domnul Delenor prin utilizarea SSN sale și numărul de permis de conducere pentru a elibera pașaportul său, el știa că ei vor găsi informații imaculate, recent curățate de el.
Astăzi, 17 iunie, Londra, Anglia
Ciana
Podiumul pentru defilare era plin de fotografi, cumpărătorii de articole la modă, și scriitori, de-a lungul ambelor părți ale podiumușui, precum și la capăt.
Ura rochia de seară de culoare smaraldului în care defila, dar o purta cu un aer de paradă mare, ca și cum rochia ar fi fost croită pentru ea.
Poinciana Victoria Lancaster era mereu emoționată la prezentările ei. Știa că corpul ei era într-o formă excelentă și se considera destul de drăguță. Doar că a trebuit să-și asume o atitudine trufașă pe pistă, un comportament complet opus personalității ei normale, plină de viață, extravertidă. Cu toate acestea, trebuia să-și câștige existența și prezentarea modei era tot ceea ce știa.
Înaltă, dar nu subțire, părul ei avea culoarea fierului vechi, presărat cu șuvițe rătăcitoare de culoarea luminii soarelui. Buclele pufoase alunecau pe umeri, umbrindu-i cupele, mărimea 32-C.
Ciana, așa cum era cunoscută de prietenii ei, era un personalitate obscură, care deținea puțin mai mult decât titlul ei. La nouăsprezece ani, și pe cont propriu, ea s-a chinuit în fiecare lună să-și plătească jumătate din banii de chirie pentru un apartament mic. Era un loc minunat în Hillingdon, lângă Aeroportul Heathrow, în Brannon Lane, dar totuși scump pentru bugetul ei. Cele patru sute de lire pe lună erau prea mult pentru ea.
Apartamentul era aproape de o stație de metrou, care era la îndemână pentru a o ajuta să meargă oriunde în Londra pentru sedințele ei foto. Poate într-un an sau cam asa ceva, ar putea să-și achiziționeze o mașină la mâna a doua. Dar pentru moment, metroul și Uber-ul ar trebui să fie de ajuns.
Colegul ei de apartament era un tip grozav; frumos și cu doar un an mai mare decât ea. Ajuta cu treburile prin casă și menținea apartamentul curat si îngrijit și, din cand în cand, mai gătea. Dar, de obicei, el făcea curățenie după masă, pentru ca ea să aibă timp să își facă proiecteșe pentri școală. Ei comandau mâncare în cele mai multe seri. Ea a urmat cursuri serale la Universitatea Westminster, și încerca să obțină o diplomă în design vestimentar.
Ea și Bradley au avut un acord despre musafirii către stăteau peste noapte; dacă oricare dintre ei vroia ca un prieten să-și petreacă noaptea în apartament, celălalt coleg de cameră își făcea planuri să doarmă la un alt prieten. Era o mică inconveniență, dar acest lucru nu se întâmpla mai mult de o dată sau de două ori pe lună.
Cianei îi plăcea să meargă la întâlniri, dar ea finaliza întotdeauna o relație înainte ca aceasta să devină una serioasă. Alte lucruri erau mai importante în acest moment în viața ei.
Acesta era unul dintre lucrurile minunate despre Bradley; sex. Nu a fost niciodată o problemă între ei, pentru că era homosexual, și acest lucru îl făcea un prieten minunat și un confident. Fără sex într-o relație, viața era mult mai ușoară. Sex, gelozie, și mai târziu, animozitate, întotdeauna păreau să meargă mână în mână. Ea nu avea nevoie de dramă.
Ciana se opri la capătul pistei, a pozat cu o mâna stângă în șold, își ridică nasul în aer și făcu o întoarcere bruscă pe pe călcâi. După ce a exagerat mișcările legănându-și șoldurile când a terminat defilarea pe podium a ieșit din scenă pentru a se schimba la următoarea prezentare de pompozitate snoabă.
Unii cercetători cred că o femeie își balansează fundul diferit decât un bărbat, deoarece designul pelvisului ei este diferit de cel al său, în scopul nașterii. Aceste genii nu știu nimic.
O femeie cu un posterior bine conturat, pe care îl mișcă în mod provocator pentru că știe că bărbații se uită la fundul ei. Când o femeie vine înspre un bărbat, el se uită la fața ei, apoi se holbează la sânii ei. Se îndepărtează, nu mai rămâne nimic decât ”un dat din fund”. Dar femeilor le plac și cocurile bine făcute și talia îngustă.
În vestiar, una dintre fete se chinuia să îmbrace o rochie de catifea roșie cu volane Eliza J.
“Stai, dă-mi voie să te ajut.” Ciana păși în spatele fetei slabe, de culoare, i-a așezat rochia pe umeri, și apoi a tras fermoarul. „Cum e?”
„Sunt terminată.” Se întoarse, și o luă pe Ciana de mână.
„Închide ochii, respiră adânc și ține-o de mână.” Mâinile reci ale fetei tremurau în timp ce Ciana o ținea de mână. "Dacă nu respiri, vei leșina. Mâinile tale sunt reci ca gheața.”
Bărbia fetei tremura când dădu din cap. E expirat și a apirat aer adânc în piept.
“Acum, ai o mantra?”
Clătină din cap, ținându-și respirația.
“Bine, folosește-o pe a mea astazi, apoi mai târziu gasește-ți una pentru tine.”
A expirat. ”Îți mulțumesc. Ce s-a întâmplat?”
Ciana s-a întors și și-a luat următoarea ținută din raft; o ținută neagră din denim Michelle Keegan cu mânecă lungă, cu butoane argintii de la glezne până la gât. „Oh Doamne.”
“Oh Doamne? Asta e mantra ta?”
Ciana a râs. „Nu, această rochie este de toată jena. Încercați acest lucru, Ommmm sat chit ekam brahma.”
„Ce?”
Ea repetă mantra.
“Ommmm sat chit ekam brahma?” întrebă fata.
“Perfect”, a spus Ciana.
Fata a spus-o din nou. „Ce înseamnă?”
“Este din sistemul apocaliptic hindus. O traducere aproximativă "Sinele este atotpătrunzător, radiant, fără de trup, fără durere."
”Îmi place.”
„Spune-ți această mantră la nesfârșit, pe măsură ce faci prima defilare plină de durere.”
„De unde știai că e prima mea oară?”
“Am ghicit.”
„Shady”, strigă „Maestrul de ceremonii”. „Tu ești următoarea.”
“Asta sunt eu. Sunt atât de speriată.”
„Arată-mi fața ta de scenă”, a spus Ciana. „Nu. Fără zâmbet.”
Shady încercă din nou.
„Închide ochii.” Ciana și-a folosit degetul pentru a netezi un punct maro în fardul verde de pleoapă de pe ochiul fetei.
„Shady!” a strigat managerul. „Treci aici.”
“Amintește-ți mantra. Tu ești Regina din Seba, care merge pe Appia Antica din Roma. Orașul acesta și lumea sunt ale tale. Uită-te în stânga și în dreapta, nu te uita în ochii nimănui. Uită-te numai la creștetul capetelor lor. Acum, du-te și cucerește-i.” Ciana a bătut-o ușor pe Shady pe umăr în timp ce ea se întoarse spre podium.
Ciana oftă, în timp ce își scoase rochia de seară, o aruncă pe un scaun, apoi se îmbrăcă într-o rochie mulată pe corp, cu un nasturii argintii.
* * * * *
“Alfred,” Ciana a spus când tânărul a salutat-o din spatele barului sâmbătă seara. „Indiferent de ce comand…” Ea i-a dat o bancnotă de zece lire, “dă-mi întotdeauna un Seven-up.”
„S-a făcut.” A împăturit banconota de 10 lire și a băgat-o în buzunarul de la piept.
„În regulă. Cred că voi începe cu șampanie.”
„Imediat.” Alfred a luat o canelură de 9 g de pe raftul cu oglindă, apoi a ținut paharul la lumină. Mulțumit că era foarte curat, se duse la frigider să ia o sticlă de 7 de ani.
Douăzeci de minute mai târziu, paharul de șampanie era pe jumătate gol când dădu pagina. Cartea pe care o citea se numea La far. Aruncă o privire spre grosimea volumului.
Of, au mai ramas doar aproximativ patruzeci de pagini.
Barul de la Vine Inn era zgomotos, iar seara deveena și mai zgomotos. Dar ei i-a plăcut să citească acolo, deoarece locul a oferit o mare varietate de întâlniri neprevăzute.
„Acest scaun este ocupat?”
Se uita la bărbatul tânar de jos în sus, apoi arunca o privire spre cele trei scaune goale de pe ambele părți. „Da, este.”Nu arată rău. Să vedem din ce este făcut.
„Oh, ești cu cineva?”
”Nu”.
Părea confuz pentru o clipă. „Ce citești acolo?”
Ea ținea semnul la carte cu degetul și a închis cartea ca să poată citi titlul.
“Cred că am citit cartea asta.”
„Serios? Cine merge la far?”
“Urm…păzitorul luminii?”
„Nu cred.”
„Ucigașul?”
“Nu.”
„Inspectorul de la Scotland Yard?”
“No.” A deschis cartea și se întoarse la lectură.
“Nu știam că va exista un nenorocit de test,” el a mormăit și a lăsat-o, apoi a mers la capătul barului.
Ciana zâmbi, în timp ce a dat o altă pagină.
„Bună dragă.”
Hmm…drăgut. Puțin machiaj, fără piercing-uri. “Bună.”
Alfred luă prosopul de mâini de pe umăr pentru a șterge barul din fața noului venit. Se uită la ea și ridică o sprânceană.
Doamna arunca o privire îmspre sticla Cianei. “Voi sevi doar unul dintre acestea.”
Alfred se uită la Ciana.
Ea ridică din umeri.
“Este șampanie, nu-i așa?” întrebă doamna.
“Va trebui să văd dumneavoastră actul de identitate.”
„Firtezi cu mine, tinere?”
„Da, dar totuși trebuie să văd actul de identitate.”
“Ei bine, la naiba. Ce se întâmplă dacă nu am un act de identitate?”
„Atunci nu vă pot servi.”
„Voi garanta pentru ea”, a spus Ciana.
„Ce se întâmplă dacă este minoră?”
„Dacă este minoră, atunci eu sunt mama ei.”
„Serios? N-aș fi ghicit niciodată că ai mai mult de treizeci și șapte de ani.”
„Amuzant”, a spus Ciana.
Alfred zâmbi și a mers să aducă băutura.
„Mulțumesc”, i-a spus doamna Cianei. “Am permisul de conducere, dar îmi place să iau la mișto băieții.”
„Da, și mie. Dar nu literalmente la mișto.”
„Adică, așa ca, relații metaforice, sau intelectuale?”
“Oricare.”
“Poftim.” Alfred a pus paharul de șampanie în fața doamnei.
Ea a gustat-o. “Asta e Seven-up! Crezi că sunt o idioată?”
“Ai spus că vrei ceea ce bea și ea.”
“La dracu, Alfred,” Ciana a spus. „Nu trebuie să le spui oamenilor că beau Seven-up.”
„Nu mi-ai spus că este un secret.”
Își îndoi degetul indicator pentru ca el să se apropie. Se apleca spre ea, deasupra barului.
„Indiferent de ceea ce comand,” a spus Ciana în șoaptă cu voce tare, „Dă-mi întotdeauna Seven-up. Și nu spune nimănui.”
„Ah, bine. Am înțeles. Te temi că îți vei pierde inhibițiile dacă te vei îmbăta.”
“Da, Alfred. Asta mă îngrijorează mai mult decât orice altceva pe lume.”
Cealaltă doamnă râse.
„Atunci vrei o șampanie de fapt?” el a zis doamnei.
„Da, chiar încerc să-mi înec inhibițiile.”
“Imediat.”
„Sunt Ciana.” Îi oferi mâna.
”Aliska. Mă bucur să te cunosc. Poți să spui că sunt gay, doar după înfățișare?”
Ciana a dat drumul mâinii ei. „Nu. Asta vrei de fapt?
„Da. Aceasta este prima mea dată, și nu am știut cum să mă îmbrac.
„Prima dată? Ce vârstă ai, douăzeci și doi, douăzeci și trei?”
„Douăzeci și unu, de fapt.”
„Și acum ai devenit gay?”
“M-am gândit să încerc. Sunt terminat cu tot rahatul ală de heterosexualitate.
"Nu mai vrei să ai un sexual cu un partener de sex opus?"
Ea încuviință din cap, apoi ridica paharul pe care Alfred tocmai îl pusese în fața ei. Ea gustă, apoi plescăi din buze. “Acum, e mai bine. Cât costă?” Deschise geanta.
“Trei lire sterline, cinci, dragă.”
“Uau.” Ea i-a dat o bancnotă de cinci. „Poate că ar trebui să beau Seven-up.”
„Este la același preț.” Alfred a plecat să facă schimbare.
"Acum vezi de ce trec la femei?"
„Da, un pic politețe mică ar fi frumoasă. În plus fetelor le place să se îmbrățișeze după sex. "
„Ai dreptate în această privință.” Aliska își sorbi băutura. “După ce ești epuizată, cea mai bună parte este să vă îmbrățișați. Cei mai mulți dintre ratații cu care m-am jucat fie au sărit din pat pentru a-și trage pantalonii, și au zbughit-o pe ușă, fie au adormit și au început să sforăie. "
„Cei mai mulți ai mei, au dormit. Și apoi se așteaptă să le fac micul dejun dimineața.”
„Da. O lesbiană te va ajuta probabil să faci micul dejun.”
Barmanul se întoarse să vadă dacă mai vor alte băuturi. Aliska și-a împins paharul gol către el.
“Cât de multe fete gay sunt aici, Alfred, chiar acum?” întrebă ea.
Se uită în jur la clienți. „Cel puțin o jumătate de duzină.”
Ambele femei s-au întors să se uite la oameni.
„Cum poți să îți dai seama dacă o fată este gay?” A întrebat Aliska. „Știu cum arată o față cu trăsături masculine. Le-am căutat pe Google. Dar cel cu trăsături feminine, habar n-am.”
„Nu văd niciuna cu trăsături masculine”, a spus Ciana, „dar la naibe, probabil că arătăm ca unele care au trăsături feminine.
“De ce vă uitați la lesbiene?” Întrebă Alfred.
„Ne gândim să trecem în cealaltă parte”, a spus Ciana.
„Dar încă nu ați trecut?”
„Nu”, a spus Aliska. „Suntem doar în faza de cercetare.”
„Ah, da. O sp fiți o pereche minunată de lesbiene.”
S-au întors să se uite la el. ”Te gândești să treci în partea cealaltă, Alfred? A întrebat Ciana.
„La dracu’, nu. Vomit.” El le-a lăsat ca să se ocupe de un alt client.
“Crezi că ar fi într-adevăr ceva care să te facă să vomiți? A întrebat Aliska.
„Probabil. Oricum, nu sunt gata să renunț la penisuri încă”, a spus Ciana.
„Eu sunt. Cel puțin pentru o vreme.”
"Un alt lucru bun despre sexul gay", a spus Ciana, "nu rămâi gravidă".
“Dar încă ai nevoie de protecție împotriva bolilor cu transmitere pe cale sexuală.”
„Cum folosesc fetele gay protecție?”
„Niciodată nu mi-am dat seama că dacă treci în partea cealaltă, ar fi atât de complicat,” a spus Aliska.
“Fetelor, vă putem lua ce va de băut?
S-au întors să vadă două femei tinere în fuste scurte și o varietate de piercing-uri; în buza inferioară, în sprâncene, în limbă…
„Sau două?” A doua femeie era blondă, în jur de douăzeci și cinci de ani. Avea un zâmbet dulce și un cercel cu diamant în nara stângă.
”Hmm, nu…” Aliska a spus.
“Iubiții noștri se vor întoarce într-un minut”, a spus Ciana.
“Oh,” a spus blonda. “Am crezut că vreți să petreceți.”
Aliska și Cian au clătinat din cap, ceea ce le-au făcut ca buclele lor să se miște în jurul feței.
Doamnele le-au lăsat, iar blonda a făcut un semn către Alfred ca și cum l-ar fi împușcat cu degetul.
“Asta a fost înfricoșător.” Aliska își înghiți băutura.
„Știu. Dar și un pic distractiv.”
“Da, distractiv până la un punct. Am fi putut fi violate de două femei.
Au râs apoi..
„L-ai văzut pe tipul acela singur de la masă?” A întrebat Aliska.
Ciana și-a aruncat o privire în oglinda barului. „Te referi la cel în costumul bleumarin și ras în cap?”
Aliska încuviință din cap.
“Te decizi să nu mai treci în partea cealaltă?”
“Le voi mai da o șansă bărbaților.”
„Se tot uită la noi”, a spus Ciana.
„O să trec aproape de lângă el și să văd ce se întâmplă.”
„În regulă. Întotdeauna am vrut să văd cum e să treci foarte aproape de cineva.”
Aliska și-a terminat băutura. “Să vedem.”
“Succes.”
Aliska a mers înspre bărbat, legănându-și geanta peste umăr.
Ciana o privi. Cu o asemenea mișcare ar trebui să fie pe podium cu mine.
Tipul stătea în timp ea ce se apropia.
Ciana nu a putut auzi ceea ce a spus, dar el a făcut un semn către scaunul de lângă el.
Aliska ezită și se uită înapoi la Ciana.
Ciana zâmbi și îi facu un semn cu degetul mare.
Aliska s-a așezat pe locul oferit.
Ciana s-a întors la lectura ei.
Zece minute mai târziu, un bărbat s-a așezat pe taburetul de lângă Ciana.
Îi arunca o privire, apoi se întoarse la cartea ei. Îl privi cu coada ochiului.
El a deschis un caiet mic și începu sa lucreze la o formulă matematică lungă.
„Ce pot să își aduc?” Întrebă Alfred.
„Dr. Pepper, te rog.” El nu și-a întors privirea de la matematica lui.
I-a sosit băutura. Omul a scos o rolă de bancnote dintr-un buzunar interior al jachetei sale de sport, a luat o bancnotă de cinci lire și i-a dat-o.
Ciana nu mai experimentase niciodată situația în care se afla atât de aproape de un bărbat și el nu îi acorda atenție.
Începu să rezolve o nouă formulă.
Îl privi cu atenție. Părea să fie aibă în jur de 20 de ani, ochi bânzi albaștri, și păr blond, barbă nerasă de două zile.
S-a scărpinat în cap, și-a ridicat băutura, a pus-o înapoi fără să bea, apoi a șters un simbol de însumare pentru a-l înlocui cu rădăcină pătrată. Aplecându-se, își încrucișă brațele, și se uita la matematica mâzgălită.
Ea își intoarse capul ca să vadă ecuația plictisitoare.
Sorbi din pahar, l-a pus jos, și apoi adaugă un alt rând de numere și simboluri.
S-a dus parfumul meu? Sorbi din bautura sa, apoi mirosi interiorul încheieturii.
„Margaretă”, a spus el.
„Ce?”
„Parfumul tău. Margaretă a lui Marc Jacobs.”
„De unde știi asta?”
„Mirosul de fructe. Te-ai îmbăiat în parfumul ăsta?”
„Nu. Poate că nasul tău trebuie să se îmbăieze.”
„Mă îndoiesc de asta.” El și-a răsucit ceasul său Rolex de aur. "Nu te-ai întrebat de ce toate scaunele de bar din jurul tău sunt libere?"
Aruncă o privire spre dreapta și spre stânga. Fața ei se înroși.
„Nu îți stă rău să fii îmbujurată.” Zambi, aratându-și dinții perfect drepți; rezultatul a doi ani de purtat aparate dentare dureroase atunci când era adolescent.
„Îți bați joc de mine.” Ochi albaștri frumoși. Cum se numește acea culoare? Culoarea cerului sau a safirului, poate. Părul lui arată a fi decolorat de soare. Surfer? Mustața este puțin cam stufoasă, dar e în regulă.
"Da, un pic", a spus el.
„Ei bine, atunci, nu mă deranjează să vă spun că formula este greșită.”
„Nu, nu este greșită.”
“Ar trebui să fie algebra?”
Încuviință din cap, uitându-se la formulă.
„Atunci încercarea dumneavoastră timidă de a mă impresiona cu inteligența dumneavoastră merită numai nota „4”, atât la matematică, cât și la inițiat o conversație.”
“Ce este în neregulă cu ea? Domnișoara profesor de matematică antică.”
„Sub simbolul de rădăcină pătrată, aveți d pătrat unde ar trebui să fie c pătrat.”
„Oh.” El l-a șters și a făcut corectarea. „Știam asta.”
„Sigur că ai știut.”
“Cum de știi această formulă?”
„Teoria relativității speciale a lui Einstein este necesară în secundar inferior.”
„Oh.” Sorbi din pahar. “Nimeni nu ajunge la far.”
Ea se uită la cartea ei. „Minunat!” A închis-o. „Spoiler frumos. Tocmai ai distrus povestea pentru mine.”
„De ce? Cu siguranță, ați știut că farul este o metaforă, nu o destinație reală.”
“Nu cunoști diferența dintre o metaforă și o comparație.” Își ridica paharul gol, ca să-l vadă Alfred.
Alfred i-a făcut cu ochiul și a ridicat șapte degete, apoi a arătat în sus.
Ciana și-a dat ochii peste cap.
“Știu că una e o alegorie și cealaltă nu este.” Și-a împins paharul gol catre Alfred.
„Deci,” a spus ea, „ce altceva poți face, pe lângă faptul că șterpelești matematica incorectă a altora, folosești cuvinte mari pe care nu le poți defini, și băuturi răcoritoare?”
„Citesc.”
„Sigur că da.”
“În ziua în care un om permite să apară dragostea adevărată, acele lucruri care sunt bine gândite vor cădea în confuzie.”
„Dante nu va aprecia citatul greșit din „Divina Comedie”.
„Poți face mai bine?”
„Cât de îndepărtată este viziunea ta de a apăsa din nou pe mine, caluțul tău gol. De data aceasta nu mă voi ridca la jocul tău.”
„Homer?”
„Nu. Lady Poinciana Victoria Lancaster.” Ea a atins cu paharul ei de sticlă de paharul lui.
Recunoașterea l-a lovit ca un pocnet de tunet. „Numărul treizeci și șapte!” șopti el.
„Ce?”
“Hmm.”
Se apleca spre el, cu ochii ațintiți asupra lui. ”Ce ai spus?”
„Ș- Șapte”, a bâlbâit el. „Tocmai mi-am adus aminte de șapte, dimineața. Am o întâlnire cu, ăăă, la Nuvaro Aquatine Corporation la șapte. " Și-a luat caietul. “Noapte bună.” Se grăbi să plece.
Бесплатный фрагмент закончился.